Locuința bântuită
B
BY
BY U
BY UM
BY UMB
BY UMBB
BY UMBBR
BY UMBBRA
Grădina zoologică, Închis.
... întoarceți-vă.
La semnul meu...acum
Alertă roșie!
- Ce-i ? - Kowalski, analizează.
Subiect: Marlene. Specia: vidră. Sunet: ...
Pot să explic țipătul.
Soldat, ce părere ai despre urletul victimei?
Nu prea știu, Căpitane, poate s-a speriat.
Interesantă teorie, dar cum putem dovedi?
Marlene, ai tras o sperietură?
Da, dar sunt bine acum.
Puteți să vă întoarceți la somn. Noapte bună.
Nu putem abondana o victimă neajutorată la moment de răscruce.
Cine-i victimă neajutorată?
Ce-i cu toată agitația asta?
Am avut un vis, în care eu eram ultimul mamifer de pe Pământ.
M-ai visat și pe mine?
Dar, dar te călcase mașina.
Dar tot m-ai visat.
Isterie de vidră. Marlene probabil s-a speriat de propria umbră.
Încă 6 săptămâni de iarnă, lume.
Un sunet ciudat m-a trezit. Bine? Asta-i tot!
Nu sunt isterică sau victimă neajutorată
și chiar nu trebuie să facem din asta o operațiune de comando.
Soldat, du-te în recunoaștere. Rico, verifică perimetrul.
Scanez după sunete dubioase, Căpitane.
Așteptați. Recepționez ceva.
Poate a fost doar un coșmar.
Nu, a fost real și foarte tare.
A fost ca... un murmur fantomatic.
Dacă a... dacă a...
Dacă a fost o fantomă.
Atunci poți să-i atingi ei picioarele .
Se zvonește că fostul proprietar al acestui habitat a dispărut...
în circumstanțe misterioase.
A fost transferat în Toledo.
Toledo.
În Ohio.
În calitate de rege, îmi stă în putere
să comand oricărui spirit înfricoșător
s-o șteargă naibii de aici. Fă-o, Maurice!
Bine... Cum?
Vai, Maurice, ce mă...În fine.
E necesară foarte multă dibăcie în dans.
Ferea!
Faceți loc oameni... Doar așa...
Spirite ale nopții,
care mușcați sau nu;
Îngroziți vidra.
Îngroziți vidra, chiar dacă sunteți nevăzute.
Plecați de aici, plecați de aici.
Vă spun să nu mai zăboviți.
Plecați de aici, plecați de aici. Vă spun să nu mai zăboviți.
Plecați de aici, plecați de aici. - Haideți, flăcăi.
Să lăsăm asta infimului dansator. Să tragem un pui de somn.
Puterea mea anti-spirit lucrează...
O simțiți?
Credeți că ritualul regelui a speriat fantoma?
Căpitane?
Semper alerta (mereu în alertă), Soldat.
E rândul nostru, flăcăi. Inițiați operațiunea... "E rândul nostru".
- Lăumurește-mă, Kowalski. - Datele astea au sărit din tipar.
Vom lua tipare mai mari. Nu te juca cu nimicuri.
Voi ciocăniți vreodată la ușă...sau...
Asemenea politețuri ne-ar încetini munca.
- Dar ne lăudăm cu un răspuns prompt.
Bine, am auzit din nou fantoma și am țipat din nou.
Dar nu vă vreau de pază aici.
Se pare că asta e altă fantomă,
întrucăt cealaltă a fost eliminată de mine, regele vostru.
Micul tău dans cu cântec, nu a făcut nimic.
Da? Și tu ce ai făcut? De două ori nimic! Așa că ciocu' mic.
Rico!
... ai ratat ocazia. E rândul pinguinilor.
În fine. Cum vrei. Vei veni la mine cerșind.
Iar eu voi zice: poate te ajut...
Dar poate nu!
Jurnalul Căpitanului, orele 02:00:
e liniște peste tot, prea liniște.
Căldura, patul moale, somnul mă ispitesc.
E ora de culcare.
Marlene...
Pe loc repaus, Marlene.
Visam că urlam.
Ciudat!
Se pare că sunetul fantomatic provine din sistemul tău respirator.
Păi, bine-nțeles. Îmi traduce și mie cineva?
Sforăit !?
Dar eu nu sforăi.
Misteris deslușit. Te-ai speriat de tine.
Nu ăla e sunetul înfricoșător!
Ei, haide... E chiar înspăimântător.
Ăsta e sunetul!
Murmurul pare să vină de jos.
Din canalizare?
Fără succes.
Bubui-o, Rico!
Nu e o măsură cam...
extremă?
Nu, 2 dinamite ar fost o măsură extremă.
Asta va înștiința spectrul cum stă treaba.
- Ai găsit ceva? - Negativ.
Nada, ioc.
Îți spun eu că e ceva...
Căpitane?
Ești mămica mea?
Căpitane? Ești bine?
Ca niciodată!
Jurnalul Căpitanului:
prin mijloace misterioase am scăpat de la înec.
Nu a fost nimic misterios, eu am fost.
Marlene, te rog...
Jurnalul Căpitanului nu e loc pt. fantezii
Am intrat pe tărâmul tainic al spectrului.
Ești în canalizare.
Canalizare bântuită.
Kowalski, ce alternative avem?
Am niște propuneri.
Vrea cineva să le audă?
Bine... de ce nu?
- Suntem doar noi, Marlene. - Aș zice să cercetăm zona.
- O voi lua în față. - Dar eu merg, de obicei, în față.
Așteaptă-mă.
Ce-a fost asta?
Ce tare!
Ține reportofonul. Dă-mi lanterna.
Câteodată e nevoie de mângâierea magică!
Ia uite!
Era nefolositoare oricum. Ne demasca poziția.
Apropo de inamic.
Încep să cred că nu e o fantomă.
Și de ce crezi asta?
Doamne, chiar ai avut dreptate.
Ăsta nu-i fantomă.
E un fel de monstru colosal de canalizare.
Retragere!
E un monstru din abisul întunecat.
Înapoi. Am nevoie de spațiu.
Îi e frică... frică de mine.
Marlene, ce faci?
Ajutați-mă vă rog. Salvați-mă de monstru.
Ca să vezi! E doar un aligator.
Care scoate sunete monstruase.
Nu... Monstrul face așa...
E teroare... horific.
Ia stai puțin... ăă?
- Roger mă cheamă. - Bine Roger.
Auzi monstrul cam la aceeași oră în fiecare seară?
- Cum de știi? - De sus vine?
- Da. L-ai auzit și tu? - Da, Roger.
Fă cunoștiință cu monstrul.
Cunoscut și ca:
Marlene.
Asta e.
Ea e monstrul.
Calm, Roger. E foarte draguță.
Ați ajuns cam târziu pt. petrecere.
Marlene și cu mine avem situația sub control.
Deci... mezinul familiei, Benny,
mă ia cu el în excursie, în Florida.
Își vizita dădaca din Tampa... dar nu asta e important.
Eram doar un pui pe atunci. Dar știi cum e: crești, te schimbi.
Următorul lucru pe care îl știi, ești aruncat la wc și se trage apa
Fascinant.
Nu-i chiat atât de rău.
Ce bine că erai acolo jos să o salvezi pe Marlene, nu-i așa, Căpitane?
Dimpotrivă Kowalski,
nu prea am salvat-o pe Marlene
ca... să spunem doar
data viitoare, când voi fi prins din nou în apa canalizării
sper ca Marlene să-mi fie alături.
Ce drăguț.
Cred.
Dar nu vreau să mă duc în locul bântuit.
Fii brav, Mort.
Ca mine.
Bună.
Ce-i cu tipul care poartă pălăria aia ciudată?
Aș vrea să știu, Roger.
Chiar aș vrea.
B
BY
BY U
BY UM
BY UMB
BY UMBB
BY UMBBR
BY UMBBRA